Det er år 4032.
Menneskenes miljøødeleggelser har skapt-
- utviklingsmessige aberrasjoner kalt abbier, -
-som hersker på jorden.
Én mann forutså katastrofen.
Han skapte en ark for menneskene og samlet noen få utvalgte-
- som skulle sove I 2000 år for å trosse menneskehetens utryddelse.
Omgitt av fjell og beskyttet av et elektrisk gjerde-
- gjør restene av menneskeheten sitt beste for å overleve-
- I en by som heter Wayward Pines.
I forrige episode:
- Hvor er vi? - I Wayward Pines.
Fanken! Stopp bilen!
Her!
Han vil snakke med deg.
Jeg gjør det Pilcher ville gjort.
Jason! Vil du slutte med drepingen? Vi er her.
Ta dem!
- Første generasjon skader aldri... - Nei, ikke Ben.
Og Theo? Han er flink.
Rebecca. Du må dra. Det er noe galt her.
Tydelige regler, strenge straffer. Tydelige og strenge.
- Hva er det på andre siden? - Mario! Hva gjør du?!
Kom tilbake!
Hvem skulle få bli med oss på eventyret vårt?
Denne ferden inn I framtiden, -
- der vi ikke bare skulle bygge opp en by, men hele menneskeheten?
Skulle vi velge de glupeste og beste I samfunnet?
Nei. De hadde sin tid og ødela nesten planeten.
Istedenfor valgte vi-
- bonden, læreren, legen, politimannen.
Menn og kvinner som kunne arbeide, for det var mye å gjøre.
Men vi kan ikke kompromisse med dem som bryter reglene,
De må ta følgene av handlingene sine... offentlig.
Så alle ser det.
Hva gjør de? Bytt kameraer!
Hva er det som skjer? Hva gjør de?
Hvorfor gjør de det?
Her, Mario!
- Hva gjør de? - Vi vet ikke, sir.
- Send ut enheter! - Få jeepene klare.
- Jeg er på vei. - Vi blir med.
- Jason! -Vi klarer oss.
Dette må undersøkes. Slå av. Folk må ikke få panikk.
Ja, sir.
Hei, slå det på igjen! Mannen min er der ute!
- Vi må stikke! - Er det bedre ute?
Nei, vi deler oss og trekker dem I ulike retninger!
Jeg gjør det.
De må ikke være på nordsiden! Jeg vil ta dem på den trygge siden.
Kerry!
Saniteten! Her! Gjør noe!
Dette kan ikke være sant!
Vi kan nok få henne til sykehuset.
Kontakt sykehuset!
- Ikke gi opp, Kerry! - Skal de forberede en operasjon?
Sir? Sir!
Hun har dype flenger og kan ha indre skader.
Jeg har ingen erfaring med sånt, sir. Jeg beklager.
Mario? Finn dr. Yedlin. Kameraet viste ham I seksjon seks.
- Ved avlingene? - Ja. Fort deg!
Kom igjen, kom igjen!
- Kom igjen! - Det kommer bare flere.
- Fyr! - Dr. Yedlin!
Gikk det bra?
Dr. Yedlin! Det er Kerry! En abby angrep henne...
- Svar på spørsmålene mine. - Glem...
Svar på spørsmålene mine! Hvor er kona?
Glem kona! Du skal gjøre dette nå!
Jeg gjør ingenting før du...
- Før du forklarer alt dette. - Vil du dø?
Du, Kerry, vi alle sammen. Vi kommer alle til å dø.
- Du aner ikke hva som foregår her. - Og hvem skal operere da? Du?
Eller en av de gravide 12-åringene dine?
Du skal hente Rebecca, og så forteller du alt som foregår her.
Nå!
- Herregud! - Becca!
Så fint at du har det bra!
- Det er nok, doktor. Kom igjen. - Det var bare den ene delen.
Hjelp henne, så snakker vi.
- Jeg tror ikke på deg. - Doktor!
Jeg vil vite hvor vi er. Jeg vil vite poenget med gjerdet.
Jeg vil vite hva de vesenene utenfor er.
Og hvordan en mindreårig åndspygmé får være sjefen.
- Slutt. - Du har en plikt.
Vil du at jeg skal tigge og be?
Du ble bortført på Hawaii og lagt I kryogen hvile.
Miljøødeleggelser utryddet menneskene, -
- og utviklingsmessige aberrasjoner fins overalt.
Gjerdet beskytter oss mot dem.
De som er I denne byen, er de eneste som er igjen.
- Jeg vil vite sannheten! - Vær så snill, ikke gjør ham noe!
- Mario! - Nei, vær så snill!
- Rebecca. Si det til ham! - Ja. Theo!
- Hun er døende! - Hør på meg.
Gjør det du må for å redde henne. Bare gjør det.
Greit. Slipp ham.
Du klarer deg. Du hadde flaks. Det sier iallfall han.
Abbiene... Kom de seg over gjerdet?
Nei. Vi brukte granater, så de trakk seg tilbake.
Vi har sikret gjerdet. Alt er I orden.
Og avlingen? Kommer vi til å få tak I maten?
Og hva med opprørerne som overga seg med Ben?
Nei, ikke vær urolig for noe av det. Du må hvile.
- Takk for at du tok hånd om meg. - Det er en selvfølge, som vanlig.
Hvor er dr. Yedlin? Jeg vil takke ham også.
Det trenger du ikke. Han gjorde bare jobben sin.
Så vidt.
- Hvem er det som bor her? - Du må være sulten.
Få se hva vi har. Det er nok ikke så mye.
Vi får rasjonene på tirsdager.
Men med deg her får vi nok det doble.
- Rasjoner? - De er blitt mindre og mindre.
Det er en av grunnene til opprøret.
De sier at avlingen snart er klar. Jeg vet at dette er vanskelig, Theo.
Men det er vanskelig for dem også.
Å finne riktig balanse mellom for lite og for mye informasjon.
Når man våkner og blir sluppet ut av kapselen...
Du kan ikke tro på dette.
Nei, ikke I begynnelsen. Jeg ante ikke hva jeg skulle tro.
Men... med tiden godtok jeg det.
"Med tiden"? Du har vært her I én dag!
Jeg har vært her I tre år, Theo.
Jeg bor her.
- Kommer du på møtet? - Ikke hvis det handler om krigen.
Opprøret er slutt. Jason får orden på alt igjen.
Du var en av Pilchers myndlinger. Er du ikke glad?
- Jo. Ser du det ikke? - Jason vil høste inn nå.
Avlingen er vel klar?
Ja. Vi har allerede ventet for lenge på grunn av opprøret.
Hva med abbiene?
De klatrer over sine egne døde for å nå oss. De ofrer seg villig.
Det er ikke beskrevet noe sånt I Pilchers forskning.
Vi har aldri sett noe sånt.
Vi var nødt til å plante utenfor.
Kjemikalienivåer I jorden innenfor gjerdet forandret seg.
Hvis vi kan beskytte folkene som høster inn, får vi tak I maten.
C.J. Jeg stoler på deg. Er du sikker på dette?
Vi må beskytte alle som høster inn.
- Hvordan? - Vi satte opp flammekastere.
- Vi brenner dem. - Du kan ikke styre ilden.
- Jo da. - Den er en naturkraft.
Den er uforutsigbar. Det er som å ville styre vinden.
Atferden deres har forandret seg. Vi må forandre oss.
Det er på tide å slå hardere tilbake og håper at det ikke knekker oss.
Jeg så deg for tre dager siden I en bungalow.
Husker du hva du sa der?
Det spiller ingen rolle. Det er lenge siden for meg.
Ble jeg lagt I kunstig koma?
- Nei. - Var vi på Hawaii?
- Ja. - Er det sant?
Når fikk jeg denne? Er vi gift?
- Bare glem alt sammen. - Jeg vet at dette ikke er et anfall.
- Hør her! - Da ville jeg fått medisiner.
- Hører du på meg? - Slutt.
Ingenting av det betyr noe. Bare det er at vi er her.
Vi må prøve å overleve I Wayward Pines, som alle andre.
"Alle andre"? Det fins ingen andre. Dette er en hallusinasjon.
Føltes det virkelig?
Man føler ikke smerter når man hallusinerer.
Du lever, Theo.
Vi må lukke opp.
Hei, Nancy! Hvordan går det?
Drake har hatt pustevansker I flere dager.
Han sier at det gjør vondt.
Jeg er lei for det. Det er litt vanskelig nå.
Jeg vet det, men jeg hørte at vi har en lege I byen igjen.
Du er vel lege?
- Ja. - Kan du hjelpe oss?
God morgen, Wayward Pines! Sola har stått opp på en ny dag!
La oss være takknemlige for alt vi har og leve som vanlig.
God morgen, Wayward Pines!
Dr. Theodore Yedlin, lege
God morgen, dr. Yedlin. Jeg heter Arlene Moran.
Jeg er resepsjonist.
Jeg ville si at jeg gjerne vil hjelpe til med sykehusarbeidet.
Jeg har ikke utdannelse, eller noe sånt...
Var ikke du her forleden kveld?
Jo, det var meg. Jeg fikk en liten justering.
Det må jeg iblant for å få igjen balansen.
Men så er jeg klar. Jeg fungerer ordentlig igjen.
Så hvis du trenger noe...
Dr. Yedlin. Vi har mange pasienter. Vi er klare når du er klar.
Og jeg vil bare si at det du gjorde for Kerry...
Vær så snill, slutt. Greit?
- Rebecca! - Theresa! Hvordan går det?
Jason sendte Ben utenfor gjerdet.
- Hva? - Jeg har hørt folk si det.
Hvordan kan han gjøre det? Begge er jo fra første generasjon.
Det er sånn Jason er.
- Mannen din var vel også der? - Ja.
Og han lever. Så Ben lever kanskje også.
- Det er mulig. - Ja.
Be mannen din om å komme til meg når han kommer hjem.
Jeg må høre hva han vet. Vær så snill.
- Jeg... - Rebecca!
Du har også mistet mennesker, men du fikk nettopp noen tilbake.
Vær så snill, hjelp meg.
Litt av et syn. Den kan ikke skade dere.
- Husk: "Den eneste gode abbien..." - "...er en død abby."
Utmerket!
Dette er ett av fem kadavre som vi studerer-
- I vårt utvidede forskningssenter.
Vi har også tre levende aberrasjoner.
Nei, slapp av. De sitter I de tryggeste burene som fins-
- og har ofte fått kraftig bedøvelsesmiddel.
Takket være Jasons oppmuntring og støtte til prosjektet-
-lærer vi mer for hver dag.
Og jo mer vi vet, -
- desto bedre sjanser har vi til å finne ut av svakhetene deres.
Jeg er ikke like mye her på skolen som jeg var før, -
- fordi jeg leder forskningsarbeidet. Men hvis dere har spørsmål...
Kommer den fra haugen? Den haugen de laget for å komme inn.
Hvor har du hørt dette, Frank?
- Kommer de til å gjøre det igjen? - Nei.
Nei, nei. Ikke etter at de har sett hvordan vi forsvarer oss.
Husk på dette, unger:
Wayward Pines fungerer så lenge vi samarbeider.
Så lenge vi holder sammen-
- og ikke blir trukket inn I ubehagelighetene og splittelsen-
- som noen medlemmer av samfunnet vårt prøver å skape.
Vi er sikre her I Wayward Pines hvis vi holder sammen. Helt sikre.
Tungen hans er hovnet opp.
Moren din sier at du har det vondt. Kan du vise meg hvor?
I armene også.
Leddene.
Dette er tegn på feilernæring.
- Hvordan har dere det hjemme? - Han får alltid mat først.
Det er lite mat nå, -
- men får dere det grunnleggende? Multivitaminer...
- Ikke alle har rett til det. - Hvordan får man rett til vitaminer?
Greit. Vi kan fikse dette.
Han skal få væske gjennom drypp. Så ber vi gastroenterologen...
Men det har vi ikke.
Jeg gjør det selv.
Mange pasienter, doktor.
Dr. Yedlin!
Det er vrient å tilpasse seg. Men du vil snart ha kandidatene klare...
Forstår du hvordan folket har det?
Da er det best du jobber. Det er det vi gjør her.
Det dere gjør, er ikke særlig logisk.
- Det angår ikke deg. - Jo, for du sender meg pasienter.
Jobben din er ikke å si hvordan jeg skal lede. Eller foreslå det.
Jeg sverget en ed på å helbrede folk.
Og jeg er den eneste som kan det.
Hvordan har Kerry det I dag?
Du kan bare fortelle historier om hva dette stedet er.
Kanskje jeg godtar en versjon av det.
Men jeg godtar ikke at jeg har våknet I et diktatur.
- I den virkelige verden... - Dette er verdenen nå.
Så jobb mer for å beskytte restene av menneskeheten som er igjen.
Skal du lekse opp for meg? Du bør passe munnen din.
Tror du ikke at jeg kan gjøre jobben din? Helt greit.
Men vi vet begge to at du ikke kan gjøre min.
Han kom nettopp. Jeg nekter å ta imot forslag fra ham!
Det trenger du ikke.
Men en lege I en småby, den eneste legen I småbyen vår...
Folk vil spørre ham om råd I mange situasjoner.
- Det er logisk. - Hvordan stoppes det?
Det går ikke. Men han er ufarlig hvis du styrer det. Jeg hjelper deg.
Det er ikke første gang dette skjer.
Det kan ikke være avvikende stemmer. Bare én kan lede.
- Ellers går alt I oppløsning. - Jeg vet det.
Men samarbeid med ham.
Du vil ikke ha dette bråket.
- Det er å kaste bort tiden. - Du har rett.
Han er ikke verdt det. Jeg burde ikke vekket ham.
Da ville jeg vært død.
Livet vårt er verd arrogansen hans.
Jeg er fortsatt her. Du er her. Det er det byen trenger.
Han vanskelig, ja.
Men vi vet begge to at han trengs for at byen skal overleve.
Jeg vet det.
- Hei, dr. Yedlin! - Hei.
Rebecca har gått.
- Hun var vel kona di? - Ja, hun er kona mi.
- Hva heter du? - Lucy Armstrong. Hun er sjefen min.
Kom.
Hei!
Du er ikke arkitekt lenger.
- Er du kosmetolog? - Ja. Det var den jobben jeg fikk.
- Akkurat som du fikk din. - Her?
Jeg fikk beskjed om å gjøre det.
For å overleve må man iblant adlyde ordrer.
Jobben betydde alt for deg.
I hovedgata er det en isbar som heter McConigles.
Het ikke yndlingslæreren din på Harvard det?
Har du noe med det å gjøre?
- Du er paranoid. - Hvorfor skulle jeg ikke være det?
Fordi det ikke hjelper her.
For to år siden brant isbaren ned.
De ba meg om å lede gjenoppbyggingen-
-og gi den navn. Mer var det ikke.
Det er lite aktivitet og månelyst.
Fjellet vil se alt der ute.
Vi sikrer åkrene og plasserer flammekastere her og her.
- Hva om de tiltrekkes av ild? - Vi har ikke brukt ild mot dem.
Vi vet ikke hva de vet om ild.
I kveld vil de lære det.
Vi har soldater for hver tredje meter. Vi går inn og ut.
Husk at livet til alle innbyggerne avhenger av at vi får maten.
Fort!
Abbier på vei.
- De stopper ikke! - Bruk flammekasterne!
De trekker seg tilbake.
- Åkrene er tomme. - Oppfattet.
Send inn innhøsterne.
Maisåker B er klar. De første seks bilene er på vei tilbake.
Ta meg med tilbake! Vær så snill, gjem meg I en bil!
Jeg er fra første generasjonen! Du kan ikke bare la meg dø her!
Hei!
- Du kommer ikke igjennom. - Nei!
Dette er Ben Burke på utsiden. Det kan være det siste budskapet mitt.
Sir? Du må se dette.
Mamma. Du ville ikke at jeg skulle gå så langt.
- Så jeg beklager. - Han lever.
Jeg vet at pappa ikke var perfekt, -
- men han lærte meg å kjempe for det jeg trodde på.
Det gjorde dere begge.
Jeg ville gjøre deg stolt og gjøre det som er best for Wayward Pines.
Jeg er lei for at det ikke var nok.
Jason. Hvis du ser dette, så vet du at dette er en tabbe.
Du satte meg utenfor gjerdet, og du vet at det er en dødsdom.
- Pilcher sa at... - Slå det av.
- Sir? - Slå det av nå.
Det eneste gode med dette er at folk får se hva slags leder du er.
Bra jobbet på åkeren!
Så du Ben?
- Så du Ben? - Nei.
- Så du ham? - Nei. Jeg beklager.
Det er vel sant, det de sier om første generasjon?
Første regel er vel at dere ikke får skade hverandre?
Er det ikke sånn?
- Mrs. Burke. Jeg forstår... - Han er der ute! Og kan være I live!
Så hvorfor gjør dere ikke noe med det?
Vi følger bare ordrer, frue.
Hvordan kan dere la Jason gjøre dette?
Vær så snill, gjør noe.
Gjør noe!
- Gjør noe, vær så snill! - Få henne hjem.
Fanken!
- Hun har rett. Det er første regel. - Han kjempet mot oss.
- Men han er en av oss. - Vi kan spørre Jason...
Nei!
Han sier uansett bare nei. Kom.
Pust inn.
Pust ut.
Jeg har det bra. Jeg må begynne å jobbe.
Kan vi være alene litt?
Kom deg ut.
- Har du ikke smerter? - Jeg er vant til smerter.
- Takk for at du tok deg av meg. - Det er jobben min. Ikke sant?
Hvis dere ikke trenger en barberer, da.
Han hører på deg, ikke sant?
Han følger Pilchers vilje. Han gjør det som er riktig.
- Men han følger rådene dine? - Det håper jeg. Hvor vil du hen?
Ingen steder. Jeg prøver bare å forstå hvordan dette fungerer.
Få sykehuset til å fungere. Vi tar oss av resten.
- Du må spise, Kerry. - Jeg prøver.
I kveld vil folket I Wayward Pines endelig få ordentlig mat.
Gjerdet er sterkt nok. Opprørerne er knust.
Det er blitt orden I byen igjen.
Theresa går rundt og spør etter Ben.
- Jeg vet det. - Reglene, Jason.
Første generasjon får ikke skade hverandre.
Jeg har ikke skadet ham. Jeg sendte ham I eksil.
Det er abbiene som skader ham.
Han ville vende oss mot hverandre.
- Kanskje du må forklare deg. - Det bør jeg ikke trenge.
Han var ikke av første generasjon. Han er ikke en av de opprinnelige.
Det er ikke jeg heller.
Det er ikke det samme. Du er annerledes.
Du er lojal.
Du er min.
Er det deg, Mario?
Hvor er Ben?
Xander? Det er meg.
Hvor er Ben?!
Jeg er moren hans!
Jeg beklager, pappa.
Hei.
Smittsomme sykdommer.
Men jeg brydde meg ikke.
Jeg har nok aldri forløst et barn før. Ikke alene.
Jeg husker ikke når jeg gispet et beinbrudd.
Som kandidatlege gjorde du alt mulig.
Du vil huske det igjen.
Pekefingeren min I Sierra Nevada.
De varme kildene I White Bear.
- Det var Edens hage. - Vi var iallfall nakne.
Og bungalowen. Er du fremdeles der I tankene?
Jeg trodde at du var død da jeg våknet her.
Og nå er du hos meg. Du lever.
Det er jeg glad for.
Det er alt jeg kan si.
Foreløpig.
Se.
På hva da?
Ingenting.
Jeg har sjekket alle kameraene. Ingen abbier noe sted.
- Det har aldri skjedd før. - Er det mulig?
De er borte.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com